- Jag brukade ha dem i kyrkan. - Jag ser det framför mig.
Hej.
Jag älskar bröllop.
Mary Abigail, tänk att du tog med dig arbetet till ett bröllop.
Jag gillar att vara förberedd, så... Strunt samma.
Jag bad Scott att möta mig här, så vi letar upp en plats till dig.
Hej, jag heter Abbey. Det här är min faster, Francis och...
vi blir tre på brudgummens sida, så ge henne gärna en plats vid gången.
Kanske fyra till sex rader framifrån och inte bakom någon med en stor hatt!
Vi ses därinne.
Ursäkta.
Jag kan inte vara med någon som aldrig släpper in mig. Jag är ledsen.
En skål.
Jag hoppas att ni alla finner den kärlek och lycka som vi funnit här idag.
Skål för kärleken!
Var du än är.
- Titta inte på mig så där. - Det är hans förlust.
Ja, det är vad alla säger, men jag är den gemensamma nämnaren i alla uppbrott.
Jag är den som är för kall, avskärmad och dömande.
- Eller för självkritisk. - Tack, det också.
Du är alltid så hård mot dig själv. Har du någonsin sagt: 'Abby, du är grym!'
- Nej. - Det borde du. Du borde faktiskt...
göra som din pappa alltid gjorde när han kände sig avskräckt.
När han och jag var barn skrev han upplyftande brev till sig själv.
- Min pappa? - Ja, ett brev med alla saker...
som han gillade hos sig själv. Sånt han visste att rätt person skulle uppskatta.
- Min pappa? - Ja, du verkar förvånad.
Ja, han känns inte så romantisk.
- Har du papper med dig? - Ja.
- Ja, men varför? - Ge mig det bara.
Jag vill att du skriver ett brev. Öppna upp ditt hjärta och var sårbar.
Var inte nervös. Tänk inte för mycket, utan skriv bara...
till universum eller din kärlek som finns därute någonstans.
Skriv om dina passioner, drömmar, vem du är och vem du vill ha.
Låt det rinna ut bara och sen ska du ta brevet och jag vill att du...
stoppar ner det i den här flaskan och kastar det i havet.
Släng ut ditt hjärta till världen! Det är symboliskt, men det blir bra för dig.
Väldigt bra.
Kära älskade...
någonstans därute.
Det här känns så dumt.
Känner du dig någonsin okänd? Som om alla redan kategoriserat dig -
- och satt dig i ett fack utan att ge dig chansen att lära och växa?
Jag har ett stort hjärta, men vet inte hur jag ska visa det.
Jag är lojal, pålitlig och har ett djupt samvete.
Jag snattade ett paket tuggummi i tvåan och kunde inte sova på en vecka.
Jag är en god lyssnare, bra på mitt jobb och älskar pannkakor.
Pannkakor gör mig lycklig när som helst.
Men framförallt vill jag ha något äkta. Jag orkar ta mig igenom livskriser -
- och komma ut på andra sidan och jag letar efter någon likasinnad.
Ärrad, men öppen. Omöjlig att kategorisera och sätta i fack.
Jag tycker att vi alla förtjänar det, inte sant? Jag är beredd att ta risken.
Leta upp mig.
Det här är ju löjligt. Tekniskt sett är det nedskräpning.
- God morgon. - Abbey! Abbey!
- Everson ska visst börsnoteras. - Är det sant?
Ja, så nu har du chansen att imponera på mr Everson och blir befordrad.
- Ja! - Hej, Abbey.
Elaine sa att du var på ett bröllop på roddklubben i helgen...
- och vi vill gärna veta vad du tyckte. - En dubbelbokning på ursprungsstället...
så vi måste hitta ett nytt ställe så fort som möjligt.
Visst, okej, roddklubben...
Maten var fantastisk, utsikten otrolig, personalen vältränad -
- och allt var väldigt organiserat. Dekorationen var jättefin. Tummen upp.
- Perfekt, jag ringer dem. - Okej, vi ses.
Så... hur gick det att presentera Scott för faster Francis?
- Han gjorde slut med mig istället. - Vad?
Ja, jag var förstörd under hela bröllopet och...
på något sätt övertygade faster Francis mig att skriva ett brev till kärleken.
Och därefter lägga... det i en flaska. Sen kastade jag ut det i havet.
- Ge mig en minut att smälta det. - Allt är hennes fel... och champagnen.
Men jag måste säga... Du känner mig, jag gillar inte att öppna mig så mycket.
- Aldrig någonsin. Jag menar, mycket. - Det var jätteskönt att vara öppen.
- Det låter som att du fick ur dig en del. - Jisses...
- Tja, det är därute nu. - På botten i Bostons hamn.
Där den ska förbli.
Jag har rankat alla potentiella köp. De gröna lapparna är aktörerna.
- Bra jobbat, Abbey. - De blå lapparna är inbokade möten.
- Så... - Okej, hörde jag möten?
Abbey får i uppgift att köpa ytterligare en kassako innan vi gör det officiellt.
Bra, men din läkare har sagt att du bara får jobba hälften så mycket.
Jag är ledsen, jag vet att det skulle underlätta att ha med pappa på mötena...
- men det går inte. - Jag förstår.
Jag skulle gärna följa med, men jag har två produktlanseringar och bröllopet...
Oroa dig inte. Jag vet att vi har ont om tid, men vi har massor av bra företag.
- Jag fixar det. - Tack, Abbey.
- Jag kollar schemat och försöker lösa det. - En Everson i rummet underlättar alltid.
- Abbey är verkligen imponerande. - Jag håller med.
- Strukturerad, fokuserad... - Hon skulle ha bra inflytande på din son.
Han flänger runt och är inte fokuserad. Är det fel att önska honom stabilitet?
Självklart inte, men då skulle du behöva få hem honom.
Han jobbade här i två år och gjorde ett utmärkt jobb, men en dag...
fick jag ett vykort från en laxtrålare i Alaska.
Han sa att han inte kunde jobba på kontor längre. Det var inte han.
Pappa, du kan inte klandra honom. Han tjänar egna pengar -
- och hyr ut sin lägenhet när han är bortrest.
- Och han har aldrig bett dig om något. - Han är inte tjugo längre.
Jag hade hoppats att han skulle ha skärpt sig vid det här laget.
- Pappa, jag kan inte gå på ett enda möte. - Det vore skönt att ha Nick hemma.
- Det kanske finns ett sätt. - Han skulle aldrig gå med på det.
- Varje gång jag tar upp ämnet backar han. - Ja, men du vill ha honom här permanent.
Ett stort, skrämmande åtagande. Tänk om det vore nåt tillfälligt?
Så att han får in foten här igen? För att se om han gillar det igen?
Nåt sånt.
Vem skräpar ner nuförtiden?
Soph.
- Hur är läget? - Om du kom in på mitt kontor just nu...
skulle du tro att jag var en bröllops- planerare, inte vice vd på Everson.
Bortsett från det är det toppen. Kevin och jag ser fram emot bröllopet -
- och jag skickade precis över programmet, men jag hoppas att vi ses innan det.
Jag kommer på bröllopet. Jag vill definitivt inte missa det.
Pappa tänkte ringa och fråga dig en sak och jag vill att du säger ja.
- Jag har fullt pivilegium som brud. - Så länge jag inte behöver jobba där.
- Vi har redan bråkat om det tidigare. - Det är inte vad du tror.
- Bara ett kort kravlöst projekt. - Det tvivlar jag på.
Företaget ska börsnoteras och pappa vill sätta avtryck.
- Det låter som pappa. - Det gäller ett nytt köp till portföljen.
Ytterligare en Everson skulle underlätta.
- Soph. - Nick, du kan det här.
Dessutom får du lära känna Kevin bättre.
Okej då.
- Jag antar att jag kommer hem till Boston. - Toppen! Det är bara fram till bröllopet.
- Okej... jag älskar dig. - Detsamma.
Okej...
- Pappa. - Nick.
Hur är läget?
Mr Everson vill träffa dig klockan 10 på måndag morgon.
Din pappa vill träffa dig klockan 10 på sitt kontor imorgon.
Toppen...
Då var det dags igen.
- Sue, säg till Nick att vi väntar. - Ja, sir.
Kul att se dig också. Vi fortsätter strax.
Hej, grabbar. Har ni bättre kaffe nu? Schyst.
- Där är han. Hur är läget? - Nick.
- Kul att se dig, pappa. - Hej, Abbey Lawrence.
Hej, Abbey. Nick Everson.
- Du är sen, Nick. - Pappa, du hade inga kaffemuggar.
Det enda jag hittade var den här. Ett konstprojekt från nån förskola.
- Drejkursen var en julklapp från tomten. - Jobba på bara.
Jag har bett Nick att hjälpa dig med förvärvet.
- Hjälp, hjälp... Hur då? - Det är mycket jobb och jag blir borta.
Och var det inte du som sa att det inte skadar med en Everson i rummet?
- Sa du det? - Det gjorde jag faktiskt.
Det gjorde jag faktiskt... Så vilket företag kommer du ifrån?
Jag... var i Brasilien, Alaska, Peru.
- Var du på något särskilt företag där? - Tonfisktrålare.
- Det borde vara till stor hjälp. - Nick, Abbey är vår främsta analytiker.
Hon har mycket bra smak och är fokuserad. Du kan lära dig mycket av henne.
Det här kommer att bli bra.
Jag fattar inte, jag behöver ingen hjälp. När frågade jag om det senast?
- Aldrig, hjärtat. - Precis.
Och med en Everson i rummet syftade jag på mr Everson eller Sophie.
Nick är den man aldrig ser och som tydligen aldrig dyker upp vid högtider.
- Han tar det nog inte ens seriöst. - Han kanske överraskar.
Nej, han kommer att sinka mig.
Vare sig du gillar det eller inte måste du göra det bästa av det här, Mary Abigail.
- Jag hatar när du kallar mig det. - Förlåt.
Du har rätt, vi ska avsluta en affär, så det måste funka på något sätt.
Jag sätter upp villkoren direkt.
Kära Nick. Jag har bifogat dokumenten inför mötet imorgon med Kat och Charlie -
- från Kat and Chalie's Ice Cream.
Var snäll och läs alla dokument.
Det här är den senaste ölen jag skapat.
- På fem eller tioskalan? - Tio, kom igen!
Det är den bästa hitills. 8,5 helt klart.
- Jag tror att jag drar mig tillbaka. - Ja, det kan du göra. Flytta hem...
- och gör öl. - Det är en strålande idé, jättebra.
Lyssna, så...
Abbey Lawrence. Hon verkar inte direkt jätteförtjust över att jag är här.
- Hur väl känner du henne? - Mycket väl. Hon är toppen.
Du vet att jag är bra på att läsa av folk och jag vet precis vem hon är.
En kontrollerande...
- snåljåp. - Vad gör det mig till i så fall?
Okej, hon är professionell, smart och vi har tur som har henne.
Okej, du får tycka vad du vill. Titta här. Här har vi henne.
Nick, jag har bifogat dokumenten... Hon har skickat löjligt många.
Om vi ska jobba ihop så förväntar jag mig att du är helt förberedd och taggad.
- Jag förväntar mig... Vad är jag? 12? - Nick, ge henne en chans.
Pappa är jätteglad att du är här och det här blir bra för dig.
Jag hatar att behöva säga det, men när vi är klara åker jag tillbaka.
Tja, brorsan. Jag är glad att du är här, även om det bara är ett kort tag.
- Skål. Kul att se dig. - Detsamma.
Hur hamnade du där?
Kära älskade... någonstans därute. Känner du dig någonsin okänd?
Som om alla redan kategoriserat dig utan att ge dig chans att lära dig och växa?
Jag har ett stort hjärta, men vet inte hur jag ska visa det.
Så det känns som att jag saknar en röst, som om jag inte är här.
Men jag är här. Jag är lojal, pålitlig och har ett djupt samvete.
Jag snattade ett paket tuggummi en gång i tvåan och kunde inte sova på en vecka.
Jag är en god lyssnare och bra på mitt jobb. Jag kan härma en trumpet -
- och jag älskar pannkakor. Pannkakor gör mig lycklig när som helst.
Jag gillar romantiska resor, att titta på stjärnorna...
och ta kvällsdopp. Trevligt.
Jag orkar ta mig igenom livskriser och komma ut på andra sidan...
och jag letar efter någon likasinnad. Ärrad, men öppen.
Omöjlig att kategorisera och sätta in i fack. Jag är beredd att ta risken.
- Leta upp mig. - Mlbeantown@yahoo.com.
Mlbeantown...
Beantown?
Är hon här? I Boston?
- Han kunde inte dra ett roligt skämt. - Missade han poängen?
- Ja, precis. - Säkert Nick Everson som ska klaga.
Reeltraveler. Ditt brev i flaskan.
Åh, nej... Någon hittade mitt brev.
En främling hittade min flaskpost och skickade precis ett meddelande.
- Vad? - Det är ditt fel.
- Ja, men stå inte bara där. Öppna det. - Okej, okej!
Kära Mlbeantown...
Jag hittade din flaskpost.
Du la ner din själ i brevet och du ska veta att både brevet och känslorna -
- är trygga med mig. Det var trevligt.
Om du vill ersätta flaskan mot mailkorrespondens, så är jag intresserad.
Vad spännande! Vad väntar du på? Skriv tillbaka till honom.
Det kan vara vem som helst... Nej, jag skriver ingenting.
Ja, det kan det, men det kan också vara 'någon', och jag ska lämna dig ifred.
Kära Reeltraveler.
Tack för att du talade om att mitt brev är i tryggt förvar. Det känns lite genant.
Brevet skrevs i ett svagt ögonblick på ett bröllop.
Var inte generad. Jag har varit med om liknande själv.
Jag är en kille och borde vara tuff. Var det dumt att erkänna det?
Okej, du är en kille, uppfattat.
- Jag gillade din öppningsfras. - Trevligt att höra.
Lättare att vara dömande eller kritisk, det finns många såna därute.
Det kan man lugnt säga.
Mlbeantown, får jag fråga en sak? Har du hittat någon än?
- Skrev du inte tillbaka? - Det är en personlig fråga.
Det är det redan, då du la dina tankar i en flaska och kastade dem i havet.
Jag vet, men statistiskt sett är det en person som hittade en flaska -
- så det är nog bara en 90-årig före detta kåkfarare från Poughkeepsie.
Strunta i statistiken! Det är ju jättespännande! Någon hittade ditt brev...
och kontaktade dig. Spela med bara.
Okej, jag ska skriva tillbaka.
Du gjorde precis en 90-åring före detta kåkfarare från Poughkeepsie väldigt glad.
Jag älskar den här sidan hos dig.
- Hej. - Hej.
Vi ska vara på Kat and Charlie's om en halvtimme. Tänk att jag fick påminna dig.
Det gjorde du inte. Jag sa att mötet var en timme tidigare, då du var sen igår -
- och jag inte ville riskera något.
Kul. Ska alla möten vara så här?
Så glassbaren har mycket potential och passar vårt varumärke.
Problemet är att de är nya, så de har inte fått igång försäljningen än.
Hallå? Hej, hallå. Hej.
- Och ingen försäljningshistorik? - Läste du dokumenten jag skickade?
Tillräckligt många. Kom igen, ingen hade orkat läsa allt!
Följ efter mig.
Vilket fantastiskt arbete. Visste ni att ni skulle jobba med glass?
Vi var bara några studenter som roade oss när våra galna smaker -
- plötsligt blev populära. - Vi blev lika överraskade.
Missförstå oss inte, det har varit jättekul de senaste åren -
- men ingen av oss planerade att jobba i glassbranschen.
- Nej... Den här vägen. - Wow, kolla in det här.
- All bokföring finns härinne. - Tack.
Och här är några av våra bästsäljare som ni får prova.
- Tack, Kelly. Det ser fantatiskt ut. - Vi ska lämna er ifred...
och har ni några frågor finns vi därinne.
- Vi provar lite glass. - Nej, vi är här för att jobba.
Tänker du inte prova företagets produkter? Tänk om du inte tycker om den?
Det spelar ingen roll. Det handlar om försäljning och driftkostnader.
Kan vi inte gå runt och träffa några anställda? Lära känna stället.
Okej, vi har nog olika syn på det här. Assistera företaget så som du vill -
- så gör jag det på rätt sätt.
Rätt sätt?
Okej, det här var roligt!
Det här är toppen. Okej, nästa.
Grönt te med wasabi-virvel.
Okej...
Ni vet vad jag tycker om den här.
- Jag kan inte... - Vi behöver vatten.
Tack.
Den har ett bra sting.
Okej, då fortsätter vi. Jordgubbsbourbon-explosion.
Tack.
Ja... Som Mardi Gras i munnen.
Vinnaren av presentkortet på 500 dollar och en obegränsad produktion -
- nästa månad är...
Jordgubbsbourbon-explosion.
Snyggt jobbat, grattis.
En applåd för vår gästdomare.
Kat and Chalie's är en för stor risk. Deras inkomster är för oregelbundna...
- och nästa års affärsplan är otydlig. - Utifrån vad jag såg...
är de kreativa, roliga, har en bra produkt och vi kan få dem att växa.
Jag gillar idén om ungdomlighet.
Mr Everson, mitt uppdrag är att hitta en kassako.
Ett företag som stärker oss innan vi börsnoteras.
De har en jättegod produkt. Det spelar roll. Hon smakade inte ens på den.
- Resultaten ljuger inte. - Man måste våga ta risker.
Det här är ingen tävling. Ni har båda viktiga poänger.
Kat and Charlie's verkar vara ett bra företag, men vi lägger det på is just nu -
- och fortsätter leta. Vi behöver ett företag som tar oss till nivå.
Men vi har ont om tid. Ni måste kunna samarbeta... snabbt.
Hej, jag ska träffa en vän. Tack.
En välförtjänt helg, ser jag.
- Du ser utmattad ut. - Jag jobbar med en utmattande person.
Ja, vi köper en söt liten glassaffär och gissa vem som får ta ansvaret...
- när det inte fungerar. - Så jakten går vidare, antar jag.
Det känns som en svår nöt att knäcka. Jag får anstränga mig.
- Något från Reeltraveler? - Nej, inte än.
Och det är nog lika bra.
Så där.
Bifogat all information om Harbour Coffeeworks. Läs alla dokument.
Du... måste skämta med mig.
Du är obeveklig. Vad gör jag ens här?
Vill du chatta?
Hur var min dag?
Redan bättre.
Jag måste...
Reeltraveler, jag har ju sagt att jag är singel.
Jag antar att om du skriver till mig...
så är du också det.
Ja, det är jag och ifall du undrar...
så är jag 36.
Han är 36. Nu blev det intressant.
Vad är oddsen? Jag med.
Jag vet att vi inte avslöjat ort eller vad vi heter än, men jag måste fråga.
Var hittade du mitt brev? Jag är jättenyfiken.
På en strand i Maine.
- Tänka sig. - Berätta mer om dig själv.
- Jag vill höra mer om dig. - Detsamma.
- Du först. - Var ska jag börja?
Jag antar att man kan säga att jag ännu inte riktigt vet var 'hemma' är.
Mitt hem är Boston. Mina föräldrar fick mig när de var äldre -
- och nu är de pensionerade och bor på andra sidan landet vilket de hatar.
Det får mig att känna mig riktigt ensam ibland, men jag har tur -
- som har en faster i stan som jag verkligen älskar.
Jag har alltid undrat hur det skulle vara att ha en syster. Jag hade nog älskat det.
Jag hade tur. Jag har en som är underbar.
- Bästa resan? - Flygfiske i Patagonien. Och du?
Fastern jag berättade om tog mig till Paris i en vecka efter min student.
- Det glömmer jag aldrig. - Schackmatt!
Jag kan sticka. Mamma lärde mig det. Och jag älskar hundar.
Det gör ont att inte kunna ha någon, men det funkar inte just nu.
Jag fattar precis. Jag längtar också efter en.
Och jag vill ha en äldre hund.
När jag ser deras ansikten på härbärgena, de med vitt sprayat på sina munkorgar -
- är så vackra och man förstår att de har en historia att berätta och man ser -
- hur mycket de vill bli älskade igen.
Tänk att det redan är söndag kväll. Att prata med dig fick helgen att gå fort.
Ärligt talat blir jag inte särskilt upphetsad av tanken på att jobba imorgon.
Projektet jag arbetar med... Tja, jag har problem med en kollega.
- En riktig besserwisser, otroligt envis. - Jag känner till typen.
Men ärligt talat är problemet inte min kollega, utan min chef.
Jag respekterar honom mycket, men vi har olika syn på saker.
- Jag kan ge råd, men det blir rakt på sak. - Ge mig det bara.
I slutändan ska jobbet utföras. Får du det gjort?
Fråga dig själv om du gett allt.
Om du har det... så finns det tyvärr inte så mycket mer att göra -
- men annars beror det på dig.
Så, Reeltraveler, hur är det?
Så vi chattade hela helgen. Han är så lätt att prata med.
- Jag kan öppna upp mig för honom. - Du ser. Saker händer när man vill det.
- Jag gillar den här synen. - Jag börjar komma in i det.
Jag fick ett råd från en vän i helgen och lyssnade på det.
- Någon jag har träffat faktiskt. - Har du träffat någon? Berätta!
Nej, det är för tidigt för att säga något än. Vi skickar epost och chattar bara.
- Chockerande! Använder du internet? - Jag vet hur man använder internet.
- Så länge har jag inte bott i skogen. - Men det var ett tag.
Syrran, vi fick direkt kontakt. Hon är öppen, engagerande...
- och passionerad kring saker. - Jag gillar henne redan.
Jag var uppe halva natten och jobbade med Harbour Coffeeworks-mötet.
Och idag kommer Abbey Lawrence inte veta vad som hände.
- Jag är till och med här tidigt. - Ja, det är du faktiskt.
Apropå det, har du sett henne?
Jag skulle träffa henne i lobbyn.
Hej! Jag svär, jag var i tid. Jag har varit här i flera timmar faktiskt.
- Men jag var på kontoret. - I tid innebär att vara där man ska vara.
Säg att du är redo. Harbour Coffeeworks är den sortens företag vi vill ha.
Började litet, stadig tillväxt, bra siffror. Bönorna kommer enbart -
- från en gård i Indonesien som odlar i vulkanisk jord.
Imponerade, du har gjort din research, men vi måste övertyga Stan Tucker...
- att sälja till oss. - Inga problem. Jag följer efter dig.
Vi ska väl rakt fram? Bilen är härborta.
- Tack, Stan. - Här har ni.
- Tack. - Ingen orsak.
Harbour Coffeeworks föddes utifrån min okanderliga smak och mitt goda omdöme.
Jag släpper det inte så lätt. I förra veckans artikel i Globe -
- utmämndes vårt kaffe till det bästa i Boston, så många har hört av sig.
Som det ska, men jag vill poängtera att vi bokade in mötet för tre månader sen -
- och vi såg vad du höll på med långt innan artikeln kom ut.
Ja, och det gillar jag. Men varför sälja till just Everson?
Varför inte luta mig tillbaka och vänta på det högsta anbudet?
Får jag ta över, Abbey? Tack.
Stan, jag gjorde min research och det började med att du drog runt en vagn -
- i ett köpcentrum med din bästis Bernie Cranford.
Och jag vet också att Bernie snodde din investerare och originalblandning -
- och startade Bernie's Brews, men det stoppade dig inte.
Nej, jag började om på nytt och tog fram en ny blandning.
En som var bättre och skapade allt det här och nu är vi Bernies Brew's...
- främsta konkurrent häruppe. - Men vi kan marknadföra dig nationellt.
Snabbt. Våra Aunt Betsy's-butiker ska öppnas i varenda storstad i landet.
Föreställ dig Bernies ansikte när han stiger av planet i Kalifornien -
- och ser Aunt Betsy's-frukostställen i samarbete med Bostons Harbour Coffeeworks.
- Fortsätt. - Du kan sitta och vänta på rätt anbud...
då du skapat något unikt, Stan. Eller så blir du en del av -
- Everson Valley Farms-familjen och bygga upp företagets framtid från och med nu.
Okej, vi gör det.
Okej, Stan! Det här kommer att vara det bästa beslut du någonsin tagit.
- Jag hoppas det. - Jag la märke till den där fina bilden.
- Tack ska du ha. - Jättefin.
- Från en fest med fula tröjor, va? - Vad menar du?
Vad menar du?
- Han skämtar bara! - Det ser ut som en riktigt dyr tröja.
Den är riktigt snygg måste jag säga.
- Hon har riktigt långt, fint hår också. - Det här mötet är över.
Det var Stan Tucker. Erbjudandet är officiellt avslaget.
Sir, Stan är en hetlevrad man och får han lite tid, så löser det sig nog.
- Vi har inte tid. Affären är död. - Hur skulle jag kunna veta...
att hans fru har så dålig smak?
- Ursäkta. - Jag förstår inte...
- Du vet hur det går till, Nick. - Sir, det var faktiskt Nick...
Du behöver inte förklara, Abbey. Mina förväntningar var kanske för höga.
Låt oss börja om. Vi vet ingenting om varandra förutom att -
- det är spänt mellan dig och din pappa.
Han vill att jag ska följa hans bana. Det är bra för Soph. Hon älskar det.
Men det är inte du?
Everson Valley Farm som jag älskade var inget företag, utan... farfars gård.
Ett ställe där jag spenderade somrarna och jobbade med händerna.
Det är bara att... jag inte talar hans språk som du och Soph.
Jag önskar att jag var mer som du. Att jag bara kunde komma in i rummet -
- och vara spontan. Du är så öppen. Jag gillar inte att vara spontan.
- Jag vet inte hur man gör. - Det hade jag aldrig gissat.
Jag jobbar på det.
Tack.
Vill du vara lite spontan nu?
Kom.
Hej, kompis.
- Hej, lilla hundvalp. - Hundar gör en direkt på gott humör.
Vilken skulle du välja om du fick en idag?
- Jag skulle nog ta den här. - En gammal hund?
Ja, jag tycker att alla förtjänar en andra chans, håller du inte med?
Du vet, först kändes det som att jag tvingades till det här...
men att upprätthålla familjeföretaget är viktigt för mig.
Och ska vi göra det här, så gör vi det ordentligt. Låt oss göra det rätt.
Jag har en idé.
Wilmore Estates är ett cidermusteri och värdshus -
- med enorma expansionsmöjligheter och ägaren George Wilmore -
- är ökänd för att inte vilja sälja och då vi saknar tid fick vi stryka det.
Men ärligt talat har jag spanat in stället i flera år.
- Det ser fantastiskt ut. - Jag vet, den ultimata affären...
och vi måste göra om hela schemat med alla andra kandidater, men...
du inspirerar mig, så jag tycker att vi borde satsa stort.
- Vi gör det. - Ja?
Ja, okej!
Så... här är en lista med alla andra företag vi ska träffa.
Du ringer dem och jag ringer Wilmore Estates.
Bestämt.
Hej. Du ser pigg ut. Jag trodde att mötet med Harbour Coffeeworks gick dåligt.
Det gjorde det, men vi gav inte upp och nu ska vi satsa på något stort.
Vilket fick mig att tänka. Varför inte satsa stort på andra saker i livet också?
Som med lilla 'miss internet?'
Kanske det.
Hej, det är Abbey Lawrence från Everson Farms och jag vill boka in ett möte -
- med George Wilmore. Ja, jag kan vänta.
Projektet jag jobbat med är här i Boston.
Ska vi träffas?
Han har hela tiden varit här i Boston.
- Det är ju toppen. - Ja, men också märkligt.
Jag trodde att killen jag höll på att lära känna bodde i Maine.
Det är mycket lättare att öppna upp sig för någon som bor långt bort. Det är...
Säkrare? Bygga upp en fantasi... Tro mig, hjärtat. Det här är bättre.
- Det här är äkta. - Och jag vill att det ska vara äkta.
Ja, låt oss träffas.
Låt oss träffas.
Ja... Ja!
- Vad sägs om imorgon? - Imorgon?
Ja! Imorgon. Imorgon!
Imorgon blir det.
Imorgon blir det!
Ja, jag vill boka bord ikväll klockan sju för två. Jag heter Nick Everson.
Okej, tack. Vi ses.
Vad sägs om klockan sju på Cook Street? En liten krog som heter Luigi's.
Jag älskar det stället.
Jag är den med små vita handskar.
Nick? Innan du går på din dejt behöver jag listan på företag från Abbey.
Ja, jag ska...
Nick?
- Listan? - Vänta lite.
- Ja... Hallå? - Hej, det är Abbey.
Jag ville bara kolla att du har listan på företagen du ska ringa.
Det måste göras ikväll. Kan du ge den till Sophie?
Ja, jag ska precis ge henne den.
- Abbey, det är du. - Ja, det är jag.
- Det är du... - Ja, det är jag, Abbey.
- Handstilen... Det är samma som i brevet. - Jag fattar inte, men jag måste gå.
- Hej då. - Hallå? Abbey?
Nick? Vad är det som händer?
- Varför använder Abbey initialerna ML? - Hon heter Mary Abigail Lawrence.
- Abbey är MLbeantown. - Vad?
Abbey är MLbeantown. Hon är den jag haft kontakt med.
Hon ska träffa mig på restaurangen nu. Hon känner mig som Reeltraveler175.
- Det är för tidigt och förstör allt! - Nick, det är okej. Lugna ner dig.
Jag har ingen aning om vad du pratar om. Det enda jag vet är -
- att jag aldrig sett dig lyckligare, så vad som än krävs för att behålla henne...
- gör det! - Soph, jag...
Jag behöver en minut att smälta det här.
Jag är här. Väntar.
Nej, du har inte en minut.
Kära MLbeantown. Något har dykt upp ikväll, så vi kan inte träffas.
Jag ber verkligen om ursäkt.
Jag tror att det finns fler lager hos människor än vad vi kan föreställa oss.
Det är verkligen Abbey. Att jag bara lät dig stå och vänta där.
Blockerad.
MLbeantown, jag skäms verkligen för igår kväll.
Och framförallt vill jag be om ursäkt och förklara.
Meddelandet går inte att skicka
Blockerade hon mig?
- Hej. - Jag tog med lite kaffe...
och en munk med strössel.
- Vad omtänksamt. - Du har varit här hela morgonen...
så jag ville bara kolla att du var okej. Är allt bra?
Ja, det är bra, tack.
George Wilmore tackade nej till mötet. Jag vet inte varför jag gav mig in i det.
Förlåt. Man kastar sig ut och hoppas, men blir bara besviken, så...
Det här gör vi istället, Smith's Oatmeal. Ett litet företag, men vi skopar upp dem.
- Vad hände med... att satsa stort? - Vi har inte tid...
och jag vill inte satsa på något större och bli besviken.
- Tänker du... ge upp? - Det här kanske inte imponerar...
på din pappa eller leder till en befordran, men det är ett tillskott.
Det är något och det är bättre än ingenting.
Okej.
Okej...
Ägaren av Wilmore Estates, George Wilmore avslöjar sina fem bästa fiskeställen.
Favoriten finns i den egna bakgården på hans cidermusteri och värdshus.
- Åk hem och gör dig i ordning. - För vad?
Jag hämtar dig tidigt imorgon bitti, så åker vi till Wilmore Estates.
- Ta med en sovsäck för säkerhets skull. - Omöjligt, George Wilmore säljer inte.
Det är inte så omöjligt. Jag drog i några trådar och talade med några vänner.
Och jag kontaktade en av hans anställda som heter Dierdre.
- Deidre vem? - Du kan läsa biografin i bilen imorgon.
Poängen är att vi ska träffa henne vid tio och sen får vi träffa honom.
Tänk att du fick ett möte, jag kom inte ens genom dörren. Vet du vad?
Det spelar ändå ingen roll, för han kommer att säga nej. Det är slöseri med tid.
Lyssna. Vi känner inte varandra så väl och jag vill inte gå över gränsen -
- men du hade klätt upp dig igår och idag är du upprörd. En dålig dejt?
Otroligt, ni är alla likadana! En upprörd kvinna och ni tror att det handlar om er.
- Det handlar inte alltid om er! - Ingen kille alltså?
Det är... Den här gången är det det, men det är irriterande att du antog det.
Du borde glömma honom. Vi har chansen att få träffa George Wilmore.
Den Abbey Lawrence jag känner skulle inte bara strunta i det.
Och läs alla dokument, okej?
För ska vi jobba tillsammans måste du vara helt förberedd och taggad.
Ja, plöstsligt tog han initiativet och ordnade det här mötet till oss.
- Han verkar bättre än vad du först trodde. - Jag vet inte.
Min erfarenhet med Reeltraveler tyder på mitt dåliga omdöme.
Det vet du inte säkert. Det kan ha hänt något, men du får aldrig reda på det -
- för du blockerade honom.
Är det här nån fin ost eller bara mögelost?
Reeltraveler. Jag blev sårad då du inte dök upp på vår dejt.
Min första instinkt var att blockera dig.
Jag ser fram emot att få berätta allt... när vi träffas.
Just nu mår jag jättedålig för att ha sårat dig.
Det är inte så att jag inte vill träffa dig, utan att jag ännu jobbar på det.
- God morgon. - Hej, är Abbey...
Nej, kom in och vänta, Nick. Följ med in.
- Hej. - Vad gör du här, faster Francis? - Du gav mig en nyckel förra julen.
- Sov du över? Var den inte för nödfall? - Det här är ett nödfall.
Jag ville kolla in killen som ska ta min brorsdotter på en bilresa.
Jag är killen. Hej, Nick Everson.
Nej, jag är en kramare!
Faster Francis, jag har hört fantastiska saker om er.
Tack. - Jag tycker om honom.
Hej då. - Jag har kartlagt hela resan på den här reseappen.
Vi ska faktiskt stanna på vägen.
Oroa dig inte. Jag har redan fixat så att vi träffar Deirdre en timme senare.
Allt är löst.
Hej då.
- Du ogillar det här stoppet, va? - Nej då, jag gillar vägkrogar.
Jag vet inte varför du inte sa något om stoppet. Jag hade kunnat planera -
- men det är okej.
- Du berättade aldrig vem den här Deidra... - Dierdre.
- Dre!
- Vem är hon? - Lita på mig.
Det sa du för en sekund sen när du beställde rätt nummer två på menyn åt mig.
- Det är det bästa på menyn. - Men jag vet inte vad det är.
- Det spelar ingen roll. - Du vet ju inte ens vad jag tycker om.
Pannkakor! Tack!
Vad gott! Det kanske inte var en så dum idé trots allt.
Underbart. Se hur gott det ser ut.
Jag gillar verkligen att lämna stan ibland.
Berättade jag att jag gillar pannkakor?
Här är nycklarna till rummen. Säg till om det är något annat.
Tack så mycket, Dierdre. Jag uppskattar det verkligen.
- Vad fint det är här. - Det där är väl inte vår kontakt, Dierdre?
Jo, hon arbetar för Wilmore och vi träffade henne precis.
- Här är din nyckel. - Och Wilmore?
- Vi har inget möte inbokat, va? - Jag lovar att vi ska träffa honom.
- Han vet inte om det än bara. - Jag visste att du inte skulle fixa det.
- Hur kunde du släpa med mig ända hit? - Du sa det själv, du är inte spontan nog.
Du hade aldrig följt med om jag berättat att vi skulle chansa.
Ha lite tilltro, okej? Se det som ett äventyr.
- Här. Du kommer att behöva dem. - Vad är det?
- Möt mig i lobbyn om 20 minuter. - Vad är det?
Okej...
Hoppas att du har en bra anledning till det här.
Om man ska träffa någon kan det vara bra att veta var de befinner sig.
Kommer du?
Vad vacker det är härute.
- Det kan vara här. - Det är tredje stället vi kollar.
I artikeln stod det att det är bra fiske på hans mark, men inte var.
Du sa ju att vi hade en plan.
- Vad? - Där är han.
Det här är planen. Vi har ingen plan.
- Hej! Visste inte att nån annan var här. - Ingen fara.
- Jag heter Nick... och det här är Abbey. - Hej!
- Och hon förlorade ett vad. - Ja, men så fort du fångat din fisk...
vill jag att vi åker ut till lunden. Jag vill provsmaka och se allt.
- Ja, bestämt? - Okej.
Så, håll armbågen högt. Vrid inte på handleden.
- Så... - Rör inte så mycket på handleden.
- Hoppas att vi inte stör för mycket. - Nej, det är underhållande att se.
Dra upp linan. Som att stänka målarfärg på en vägg.
- Så här? Vad lätt. - Det ser bra ut, men ta det lugnt.
- Han har rätt, det kräver mycket övning. - Herregud!
- Du har något! - Ja, definitivt!
- Veva! - Dra in den!
- Titta där! - Vilken bjässe!
- Snacka om nybörjartur. - Aldrig sett nåt liknande.
Nu släpper vi ut den.
Vi fångade en fisk! Okej, vi drar.
Du fångade en, så jag borde också få göra det, visst?
Vi skulle ju fånga en fisk. Nu vill jag gå till musteriet och smaka...
Snälla, ni skrämmer bort all fisk. Gå till musteriet bara, snälla.
- Ursäkta. - Förlåt. Vi ber om ursäkt.
Vänta! Jag är George Wilmore. Om ni lovar att gå till musteriet -
- ska jag ta med er på en privattur om ni bara låter mig fiska i en timme till.
- Men snälla var tysta. - Absolut, självklart.
- Tack så hemskt mycket. - Vi ses om en timme.
- Förlåt, vi är inte här. - Nej, vi är inte här.
Efter skörden får det jäsa i allt från fyra veckor till flera månader -
- beroende på cidersorten. Vi håller en stadig temperatur...
och följer ni med mig, så ska jag vissa ytterligare en hemlighet.
Så vi har två standard-cider och fem starkare, även om vi ändrar saker jämt.
Jag ser cider på samma sätt som vinproducenterna ser på vin.
Här är några av våra nya starkare cidersorter om ni vill smaka.
Ja, gärna. Tack.
Är det... ananas? Inte?
- Jag tror att det är apelsin. - Bra noterat.
Tack så hemskt mycket för att ni tog er tid att visa oss området.
Vi skulle faktiskt vilja tala med er om en sak, mr Wilmore.
Njut av er tid här bara. Vi har vår 30-årsjubileumsfest ikväll.
Alla våra vänner och anställda kommer dit. Låt oss talas vid då.
- Visst, det låter toppen. - Men låt mig visa er äppellunden först.
Följ med mig.
Här har vi den.
Otroligt. Det påminner om mina farföräldrars gård.
- Det var min favoritplats på jorden. - Ni har skapat något unikt, mr Wilmore.
Tack. Det har jag och nu måste jag jobba lite, men njut av er stund här.
- Det ska vi. - Tack för allt.
- Ingen orsak. Vi ses på festen ikväll. - Tack!
Vi är bara en timme från stan. Familjer plockar äpplen med sina barn här -
- och får åka traktor. Vi skulle kunna satsa mer på fisket.
Vi kan bygga stugor för längre vistelser och göra det till en bröllopsdestination.
- Möjligheterna är oändliga. - Abbey, du har rätt.
Det här stället är unikt.
Jag behöver markvärderingen.
Tack.
Det verkar som att vi är rätt klara. Nu måste vi övertyga honom bara.
Jag har iakttagit dig här och du känns annorlunda.
- Det här stället tar fram något hos dig. - Jag känner mig mer avslappnad här.
Det påminner mig om en tid då Everson Valley Farms bara var en gård.
- Inte ett företag. - Du fortsätter att överraska mig.
Du vet häromdagen när jag var ledsen. Jag hade en dejt och den här killen...
- som jag trodde att jag fått bra kontakt med svek mig rejält.
Men sen växte du som jag inte riktigt litade på plötsligt.
- Gör du alltid så? - Vad?
- Organiserar saker. - Gör jag? Ja, det gör jag!
Ja, det gör du. Och vill du inte göra något eller inte vill ta dig någonstans -
- så får du den märkligaste minen.
- Precis där. - Där?
- Ja. - Åh, nej.
- Vi borde göra oss redo för festen. - Ja.
Den där killen som svek dig. Tänker du prata med honom igen?
Jag vet inte. Jag tyckte att vi hade riktigt bra kontakt, men jag vet inte.
Det kanske är dags att ge någon annan en chans.
Vi borde dra.
Du ser... helt fantastisk ut.
Tack.
Ursäkta, allihopa. Kan jag få er uppmärksamhet? Kom lite närmare.
Trettio år...
har passerat blixtsnabbt... men jag älskade varenda år -
- då jag hade min underbara fru Nancy vid min sida.
Nancy och jag träffades när jag var i armén och hon blev min brevvän.
Vi skrev till varandra i flera månader och innan jag visste det -
- hade jag blivit förälskad i någon som jag aldrig hade träffat.
Vacker var hon dessutom. Ikväll vill jag att ni alla ska veta att ni är vår familj -
- och får vår stat att kännas som hemma. Jag vill därför utbringa en skål.
För mitt hem. Till Wilmore Estates och alla som gör det speciellt.
Vill du dansa? Vad?
Nu har vi chansen.
Ja, ja...
- Hej, mr Wilmore. - Abbey, så kul att du kunde komma.
- Vill du dansa? - Hemskt gärna.
Vilken underbar fest. Och ni är ett så fint par.
- Tack. Du och Nick är också ett fint par. - Vi är inte tillsammans.
Lustigt, det är inte vad jag såg.
Beträffande oss så ville jag vara ärlig om varför vi är här.
Det vet jag redan. Min sekreterare svarar på alla samtal gällande förfrågningar...
- men jag kollar ändå vilka som ringt. - Så ni visste vilka vi var...
- och visade oss ändå runt? - Ja, du fick ju trots allt fisken.
Och sanningen är den att jag alltid lovat min fru att sälja och resa runt i världen.
Men jag fortsätter att skjuta upp det. Ert besök här på vårt 30-årsjubileum -
- kanske är ett tecken. Nej, hoppas inte för mycket, men jag ska lyssna på er.
Skicka alla papper till huset ikväll så ska jag titta igenom dem.
Ja... Jag skickar dem på en gång!
Toppen. Vi ses imorgon prick nio på mitt kontor.
- Ja. - Perfekt.
- Så han visste hela tiden? - Ja, men ändå vill han träffa oss.
- Tack, vilket fantastiskt äventyr. - Tja...
Tack för att du vågade ta risken.
Jag...
Jag borde... gå till mitt rum.
Vi har en stor dag imorgon.
God natt.
Dröm sött.
- Hej! - Sa du att mötet var en timme tidigare...
så att jag inte skulle komma försent? Okej, vi ses strax.
- Du är bäst. - Jag presenterar siffrorna...
- och lägger fram erbjudandet. - Jag representerar familjen...
- och försöker vinna hans förtroende. - Vi fixar det här.
- Oktoberfest-cider, julcider... - Alla hjärtans-cider.
- Den gillar jag! S: t Patricks day-cider. - Påskhare-cider!
Vi kan göra varumärket större både lokalt och nationellt.
Vi har sett det ni byggt upp här och älskar allt.
Tja... Min fru och jag har tittat på erbjudandet hela morgonen. Imponerande.
Ni ska veta att vi verkligen övervägt det, men svaret blir nej.
Mr Wilmore... Jag förstår att ni kanske tvekar...
Ni sa att ni var beredd att sälja och det här erbjudandet är... oslagbart.
- Det är ett fantastiskt erbjudande. - Ja, och den slutliga köparen...
kanske inte erbjuder mig i närheten av så bra, men tanken på att mitt livsverk -
- ska sväljas upp av ett stort företag gör mig illa till mods. Jag är ledsen.
Jag gillar er båda, men svaret är nej.
Jag visste att det var långsökt, men trodde att vi skulle fixa det.
- Men jag ångrar inte att vi försökte. - Inte jag heller.
Jag antar att vi får åka tillbaka till kontoret och lämna det här stället.
Du hör hemma på ett sånt här ställe.
Din pappa sa aldrig att du behövde jobba på kontoret, utan bara vara -
- en del av det han byggt upp för sin familj.
- Du är ett geni. - Kom igen!
- Kom in. - Mr Wilmore, får vi bara störa lite till?
Okej.
Mr Wilmore. Ända sen jag kom hit har det här stället...
känts speciellt för mig. Det har känt som 'hemma'.
Tänk om Everson Valley Farm köpte det, men det drevs av mig, Nick Everson?
Och jag lärde mig varenda detalj om stället av dig?
Tja...
Det skulle vara en skillnad.
Jag ska prata med min fru. - Hjärtat, kan du komma in hit en stund?
- Tänk att vi löste det! - Snacka om på håret.
- Din pappa kommer att bli så glad. - Han får nog smälta det ett tag...
- att jag ska driva det. - Han kommer att älska det.
Vi har massor att göra nu. Jag är så imponerad av oss. Vi klarade det.
Nej, du klarade det.
Det här är... Det här är precis vad jag ville.
Jag...
Jag måste berätta en sak för dig.
För mig?
- Varför har du mitt brev? - Jag hittade det när jag fiskade i Maine.
Jag hade ingen aning om att det var du.
- Är du Reeltraveler? Det är omöjligt. - Då jag förstod att det var du...
var det försent. Du hade redan gått till restaurangen.
- Varför dök du inte upp? - För att det var för tidigt.
- Vi skulle ju jobba tillsammans. - Så du höll det hemligt och tog med mig...
på den här resan? Du gav mig pannkakor då du visste att jag gillade det.
- Och du sa att jag var vacker. - Jag menade det jag sa.
Det tog ett tag att koppla ihop personen från brevet med den från jobbet.
Ja... Den envisa besserwissern som gjorde att du fruktade jobbet.
Jag är glad att jag kunde hjälpa dig att hitta dig själv och... den här är min.
- Jag åker hem själv. - Abbey.
- Så Nick var Reeltraveler175? - Ja.
- Och satt på andra sidan korridoren. - Och han hade mitt brev hela tiden.
Ibland när vi skickade medelanden till varandra kändes det som att...
det var han. Och det fanns stunder med Nick då det kändes...
som att något verkligen hände. Men nu vet jag inte vad jag ska tro.
- Om någonting egentligen var äkta. - Så klart att det var.
Jag vet inte om jag någonsin får veta det.
Jag fattar inte att han inte berättade och jag känner mig lurad.
Hej.
Nick?
Jag ville bara säga att jag är stolt över dig. Inte bara hjälpte du och Abbey mig -
- utan hittade ett ställe som tar oss tillbaka till våra rötter.
Ett ställe som påminner mig om var allt en gång började.
Det var Abbey som gjorde det, pappa. Hon har följt Wilmores utveckling...
- i flera år. - Du har också hittat en plats här.
Det jag är mest stolt över är att du alltid varit sann mot dig själv.
Även när vår relation stått på spel. Jag är glad att ha dig tillbaka här.
Tack, pappa.
Så hemligheten bakom vår ciders viskositet är att vi använder tre sorter.
Varje tunna innehåller 59 liter och är handgjorda i Ungern.
Sommaren 2014 gör vi vårt bästa för att...
Hallå?
- Hej. - Jag gör pannkakor.
Tröstmat.
Vad är det? Vad har du där?
En inbjudan till Kevin och Sophies bröllop. Jag kan inte gå om han är där.
Han är en del av sällskapet.
Jag vill att du gör en sak för mig.
Hämta brevet.
- Flaskposten? - Ja.
Det är här.
Läs slutet av brevet. Berätta vad det står.
Jag vill ha något äkta. Jag orkar gå igenom livskriser och överleva.
Jag letar efter någon likasinnad. Ärrad, men öppen.
Omöjlig att kategorisera och sätta i fack. Förtjänar inte alla det?
Jag är beredd att ta risken.
Leta upp mig.
Brevet... är du.
Öppen, modig och någon som fortfarande tror på kärleken. Glöm inte det.
Och du ska gå på bröllopet. Jag tillåter dig inte att gömma dig från livet.
Han står därborta.
Okej, gå bara.
Titta inte!
Tar du Kevin, Sophie till din äkta maka...
att älska i nöd och lust så länge ni lever?
- Ja. - Och tar du Sophie, Kevin...
till din äkta make att älska i nöd och lust så länge ni lever?
Ja.
Jag förklarar er nu man och hustru. Du får kyssa bruden.
- Mår du bra? - Ja.
Det känns tufft att vara tillbaka där allt började bara.
Ja, men du klarade det. Du är här.
- Dags att gå hem i elegant stil. - Ja...
Ursäkta mig, miss. Det här är till er.
Titta till höger och följ ljuspassagen.
Gå. Ja.
Kära Mary Abigail Lawrence.
Jag kan inte be tillräckligt mycket om ursäkt. Du förstår, ju mer jag funderat -
- desto mer inser jag hur sårbar du var.
Hela tiden var du den med det öppna hjärtat exponerat i brevet.
Du var den som stod kvar och väntade och hela tiden var mitt hjärta säkert.
Så nu är det min tur att göra mig själv sårbar.
Att slänga ut mitt hjärta i världen.
Jag älskar den Abbey som briljerar på jobbet och förväntar sig detsamma av alla.
Som aldrig kommer försent. Hon som tar så väl hand om sin faster.
Och det faktum att pannkakor kan göra dig så lycklig.
Jag älskar till och med att du inte är så bra på att göra keramik.
Jag tycker att du är vacker. Både inuti och utanpå.
Jag hatar att jag inte såg direkt att du och MLbeantown var samma person.
Och jag saknar verkligen den personen.
Det enda jag kan göra...
är att stå här och berätta hur mycket jag älskar dig.
Och be dig förlåta mig. Och förhoppningsvis...
kan du också älska mig.
Jag har aldrig blivit så inspirerad av att sträva efter något mer...
eller vara villig att lära och växa.
Jag vill inte fly längre.
Jag vill ha något äkta. Jag har till och med adopterat en hund.
Vad?
Archie? Skaffade du Archie?
Det är inte sant.
Du öppnade upp ditt hjärta när du skickade den där flaskposten.
Och nu har du även öppnat mitt.
Översättning: Jon Underdahl Ordiovision